KANNIBÁL HOLOKAUSZT
A hitelesség kedvéért egyes részleteket teljes egészében megőriztünk.
Az ember mindenható.
Semmi sem lehetetlen számára.
Ami tegnap lehetetlen vállalkozásnak tűnt...
az ma már csupán történelem.
Például a Hold meghódítása.
Ki beszél róla manapság?
Mégis, ma, amikor galaxisunk...
küszöbét ostromoljuk és a nem is olyan távoli holnapban...
a világegyetem meghódításának gondolata foglalkoztat...
mintha nem vennénk tudomásul a tényt, hogy bolygónkon még ma is élnek...
kőkorszaki kultúrában élő, kannibalizmust gyakorló emberek.
Ezek a primitív törzsek elszigetelten élnek...
az ellenséges és könyörtelen környezetben...
ahol az uralkodó törvény az erősebb megmaradása.
Ez a dzsungel, melyet lakói zöld pokolként emlegetnek...
mindössze néhány órányi repülésre található New York-tól.
Arról ötlik ez eszünkbe, hogy 4 ifjú filmet akart készíteni...
a dzsungelbéli életről, mely arra figyelmeztet...
hogy mielőtt felfedezzük a világűrt...
jobban meg kellene ismerkednünk a bolygóval, amin élünk.
Négy fiatal, félelmet nem ismerő amerikai, az űrkorszak gyermekei...
kamerákkal, mikrofonokkal és bátorsággal felfegyverkezve.
Alan Yates rendező...
aki Vietnamról és Afrikáról készült dokumentumfilmjeiről híres.
Barátnője, a forgatókönyvíró, Faye Daniels.
Valamint két operatőrük és elválaszthatatlan barátjuk...
Jack Andrews és Mark Tomasso.
Négy ifjú ember, aki nem tért vissza.
De nézzük meg, hogyan indultak hihetetlen kalandjukra.
Itt, Brazília és Peru határán...
szállnak repülőgépre, amely elrepíti őket az O'Coro folyóhoz.
Az utolsó állomásra, ahonnan...
gyalog folytatják útjukat az Amazóniai dzsungel mélyébe.
Arra a területre, amelyet úgy neveznek: a zöld pokol.
Mondja, valóban nem fél, hölgyem?
Egyáltalán nem. Már sok veszélyes helyen jártam velük.
És ön, Allen?
A világon egyetlen dologtól félek: a házasságtól.
Még az északi sarkra is elvinne, hogy kihúzza magát alóla.
Az az érzésem, hogy ezúttal is sikerrel jár.
De ez lesz az utolsó.
Igen, feltéve, hogy egy darabban jövünk haza.
Jól van, jól van!
Menjünk!
Nem ők négyen az elsők, akik hasonló kalandra indulnak.
Indult egy expedíció 1959-ben és...
egy másik 1967-ben, de egyikük sem tért vissza.
Igen, az Smith volt, meg egy csapat francia.
Igen, a franciák. Amatőrök voltak, egy rakás szerencsétlenség.
Soha semmi nem sikerült nekik.
Számunkra nem léteznek nehézségek...
és a lehetetlenhez is csak kicsivel több idő kell.
Visszajövünk.
Itt van Fillopo, a vezetőnk.
Ezek voltak az utolsó képek, amik róluk készültek.
Két hónap telt el azóta, hogy utoljára hallottunk róluk.
Vajon élnek-e még?
És ha igen, hol vannak?
Ezek azok a kérdések, amikre...
a New Yorki egyetem és a PanAm műsorszóró rendszer által...
támogatott mentőcsapat választ keres.
Köszönöm, hogy elfogadta, Monroe professzor.
Sok szerencsét.
Monroe professzor, az egyetem ismert antropológusa...
számos, primitív kultúrákat felfedező expedícióban vett már részt.
De Amazóniába ez lesz az első utazása.
Na nézd csak! Egy kannibál, akinek öngyújtója van.
Szegény Oliveira!
Még csak 20 éves volt.
Az átkozottak! Ha belekerül a véráramba, már semmit sem tehetünk.
Jobb egy golyó, mint egy kuráréval bekent nyílhegy.
De hát azonnal beadtuk neki az ellenszérumot!
Igen, igen, a szérum csak az esetek felében hatásos...
hacsak nem jár le a szavatossága, mire megkapjuk.
Szívesen szétloccsantanák a fejét, bosszúból Oliveiráért.
Nem csodálkozom.
De hamarosan itt az az amerikai.
Azt a parancsot kaptuk, hogy segítsünk neki.
Szerencséje van. Ez a Yakumo fogoly útlevél lehet a zöld pokolba.
Parancsoljon, hadnagy úr.
- Nos, Monroe professzor... - Nem tudná ezt kikapcsolni?
Mondhatom, magukat antropológusokat és misszionáriusokat...
kemény fából faragták.
Ha nem léteznének ilyen pokoli helyek, valószínűleg feltalálnák őket.
Jó magam odaadnám a fele...
szóval mindent elkövetnék, hogy elkerüljek innen.
Nézze hadnagy úr...
én igyekszem a lehető legkevésbé zavarni.
Tudom, hogy van elég baja nélkülem is.
Őszinte leszek...
Ne, ne, ne, köszönöm.
Szükségem van a segítségére az expedíció megszervezéséhez.
Nem utasíthatom vissza, hisz mindenki önt támogatja...
az én és a maga kormánya is.
Csak azt nem tudom garantálni...
hogy életben marad.
Nézze...
tudom, hogy nem kéjutazásra jöttem, higgye el.
Nem először megyek a dzsungelba.
Mintha egy büdös borz pisált volna bele!
Hadnagy úr!
Ez az öngyújtó Faye Danielsé volt.
Jöjjön velem, professzor!
Bemutatom az idegenvezetőjének.
Ő a legjobb, ha ki tudnak jönni egymással.
Ez tele van szarral, takarítsd ki!
Hé, Chako! Bemutatom Monroe professzort.
Helló, örülök, hogy megismerhetem.
A hadnagy már mesélte, milyen kiváló vezetőt kapok.
Ezt mind magával akarja vinni a dzsungelba?
- Igen. - Felejtse el!
Néhány fegyverre lesz szükségünk...
munícióra, gyógyszerre, és semmi másra.
Már mondtam a barátjának.
Minél nehezebb a csomagja...
annál gyorsabban fárad el, annál hamarabb hal meg.
Jól van, jól van!
Csak azt szeretném tudni, Mr.Chako...
hogy van-e esélyünk, hogy élve megtaláljuk őket?
Ki tudja azt?
Csak azt tudom, hogy az életünket kockáztatjuk a nyavalyások miatt.
Nézzük meg a Yakumokat!
Nagy harcosok ezek a Yakumok.
Nem félnek senkitől, csak a Faemberektők.
A Faemberektől?
Fehér ember még nem látta őket...
és aki igen, az sem érte meg, hogy elmondhassa.
Látta ezt?
Úgy néz ki, mint Atare szent jele.
Az is.
Ez egy sámánnak a fia...
és úgy tarják, hogy egy jaguár szelleme költözött bele.
Ez megmagyarázza, hogy miért kerültek ilyen távolra a falujuktól.
- Hogy érti ezt? - Á, rajtuk ütöttek.
Ezek nem igazi kannibálok.
Ami azt illeti, valami vallásos ceremónián vettek részt...
hogy kiüldözzék a dzsungelből a gonosz lelkeket.
A fehér ember szellemét.
Jöjjön, professzor.
Ne zavartassa magát a Yakumo miatt!
Nem pocsékolhatja arra az erejét, hogy egy vademberen segítsen!
Túlél az mindnyájunkat!
Tud követni?
Át kell gázolnunk.
Itt nincsenek piranha-k. Jöjjön!
Jöjjön, jöjjön!
Lehet, hogy itt nincsenek piranha-k, de...
egy-két éhes kajmán mindig akad errefelé.
Piócák!
Hagyja békén azt a disznót!
Ha egymaga nem bírja...
miért ne segíthetnénk mi hárman?
Meg ne próbálja még egyszer, professzor!
Az van, amit én mondok...
és tudnia kell a disznónak, ki az erősebb.
Ez borzasztó!
Chakonak igaza van.
Veszélyes lehet. Mihelyt nem néz oda, elvágja a torkát.
Erre jártak.
A Yakumok gödröt ásnak a főzéshez.
Ez azt jelenti...
- ...hogy ugyanazt az utat követjük, igaz? - Igaz.
Akkor aztán szerencsések vagyunk.
Hé, professzor!
Felismerem ezt a fogsort.
Ez Fillipo Cana.
Ugyanolyan jól ismerte a dzsungelt, mint én!
Rosszul vagyok a látványától is!
Kiváncsi vagyok, hol követett el hibát.
Látja ezt?
Közeledünk a falujához.
Érzi az övéi szagát.
Hé, hé!
Itt jön az ebéd.
Pézsmapatkány. Ma húst ebédelünk. Oké?
Ez a Miguel...
Igyekezz vele! Éhes vagyok.
Ez aztán a diéta!
Hé Chako!
Mi az ördögöt csinál?
Ellátom a Yakumo barátunkat.
Kap ebből egy keveset, és máris elfelejti, hogy éjjel meg akart szökni.
Igen. Ettől nagyon boldog lesz.
Majd meglátja!
Drogfüggőség a dzsungelban.
Hé, add neki oda ezt!
Egy kis patkánygyomor.
Imádni fogja.
Ízlik mi? Jól van, edd csak meg!
Mi a fene történik itt?
Megesküdnék, hogy a házasságtörés valamiféle rituális büntetése.
Az bizony.
Dőljön hátra és élvezze a műsort...
mert ha végzett, elvezet minket a faluba.
Elment az esze?
Nyugalom, professzor!
A büntetést isteni parancsolatnak tekintik.
Ha nem ölte volna meg, vele végzett volna a törzs.
Erre jön!
Kövessük!
Nem egy mestermunka, de megteszi.
Tudja, mire való, professzor?
Hadd találjam ki, Chako! Hadd találjam ki!
Lehetséges, hogy ily módon nem tudják meg, hányan vagyunk...
amíg nem beszélünk velük, igaz?
Gyorsan tanul, igaz, Miguel?
Mint a villám.
Jönnek már!
Hol? Semmit sem látok.
Ne aggódjon, ott vannak!
Tudom, hogy ott vannak. De hol? Nem látok semmit.
Gyerünk, küldjük ki a nagykövetünket!
Lehet, hogy bajban vagyunk.
Te jó ég! Deduktív okfejtés egy cselről?
Megérzés.
Valami azt súgja, hogy jó nagy zűrt kavarhattak a barátai.
Várjon!
Ha Miguel ezt élve megússza...
esküszöm, hogy kap tőlem egy üveg whiskyt.
Ezzel akarják közölni, hogy nincsenek rossz szándékaik.
Most már megmutatják magukat.
Hová az ördögbe megy? Egyenesen a bozótosba viszik.
Nem, ez jó jel, professzor.
Igen? Lehet, hogy átvert?
Meg akarják mutatni, hogy milyen bátor harcosok...
azt akarják, hogy kövessük őket a faluba.
Hogy kövessük őket?
Igen. Hogy visszavigyük a foglyot és beszélgessünk.
Hé, nézze, ebben én nem vagyok biztos.
Chako!
Tegyen úgy, mintha nem látta volna!
Meglőtték a maga barátai.
Reméljük, nem hal meg, amíg itt vagyunk.
Miguel!
Most már fellélegezhet. Minden rendben, professzor.
Egészségére, professzor.
Az a megtiszteltetés ért minket, hogy Hisumot ihatunk.
Igen...
A csoport, amit keresünk...
valószínűleg a dzsungel közepe felé tart...
vagy a Maato közepe felé, amit fehér ember még nem látott.
Ezt a területet két kannibál törzs tartja az uralma alatt.
Olyan kegyetlenek, hogy minden törzs fél tőlük...
még a Yakumo törzs kemény és rettenthetetlen harcosai is.
Ezek ketten a zöld pokol szupererői, állandóan harcban állnak egymással.
A Yanomamok, vagy faemberek, és a Shamatarik, vagy mocsáremberek.
Mindketten igazságos játéknak tekintik, hogy levadásszák...
azután megeszik egymást.
- Ez majd szárazon tartja. - Kösz, nem.
A Yakumok Alan Yates csapatát hibáztatják a rájuk zúdult szerencsétlenség miatt.
Hogy pontosan mi történt, örök rejtély marad.
Csak annyit tudunk, hogy négy ember erre járt és továbbment.
Hé, kapcsolja ki!
Jézusom! Egy vadászatba csöppentünk.
A faemberek, vagy...?
Mindkettő. Egymásra vadásznak. Menjünk innen!
Ott fent.
A Shamatarik kifüstölik a zsákmányt.
Annak ellenére, hogy közbelépésünk megmentette őket a Shamatariktól...
a faemberek, habár üdvözöltek minket területükön...
továbbra is furcsán viselkednek velünk...
félelemmel és bizalmatlansággal vegyes érzésekkel.
Mindazonáltal megengedték, hogy végignézzük...
egyik harcosuk kés által történő kivégzését.
A bűnöző, kivégzéséről ítélve...
...szörnyű bűnt követhetett el...
hogy így magára vonta népének haragját.
Nem világos, hogy hálájukat akarják leróni velünk szemben...
vagy csak bemutatják igazságszolgáltatásukat.
Halkabban! Most rólunk van szó.
Képtelenek voltunk bármit is kiszedni a Yanonamikból.
Kivéve egy karórát, amit emlékbe kaptunk...
hálájuk jeleként, mint szövetségesek.
De még mindig nagyon bizalmatlanok voltak.
Úgy döntöttem, hogy végzek egy pszichológiai kísérletet.
Meztelenre vetkőztem, letettem a ruhámat...
a fegyveremet, a gyűrűmet, mindent.
Hogy olyan legyek, mint ők...
mezítelen és szabad, mint Ádám.
A faemberek nem engedték, hogy eltemessük...
a szörnyű maradványokat, melyeket...
okkersárgára festettek, hogy elűzzék a gonosz lelkeket.
Ismét feltettem a kérdést.
Milyen kimondhatatlan bűn vonta maga után...
ezt a kegyetlen megtorlást?
Tudom, hogy az életünk egy hajszálon függ, de...
nem fordulhatok vissza anélkül, hogy...
meg ne próbálnám felfedni a történteket...
amiért Alan Yates és társai az életükkel fizettek.
A benne rejlő hatalmas emberi és tudományos értékre gondolok.
Valamit tennem kell!
Chako és Miguel valószínűleg nem értik meg, de...
akkor is meg kell nyernem a vademberek bizalmát.
Végülis, náluk is léteznek vezetői szabályok.
Sikerült, a mindenségit!
Most hívtak meg ebédre.
És isteni csoda folytán meg sem próbálták kinyitni őket.
Reméljük, hogy a klíma nem tett bennük nagy kárt.
És cserébe a magnetofonért...
a kannibálfőnök megengedte, hogy magával hozza a filmtekercseket.
- Így van? - Igen.
Úgy gondolták, ha foglyul tudom ejteni az emberi hangot,
a lelküket is képes vagyok fogságba verni.
Ezzel meggyőztem őket, hogy én vagyok az egyetlen...
aki képes megtörni a gonosz átkot...
mely azután telepedett rájuk, hogy megölték a fehéreket.
Persze, nem tudták valójában, mi van a dobozokban.
Hogy tudtam volna megmagyarázni, mi az a film?
Csak azt tudták, hogy bajt hozott rájuk.
Miért használta ezt a szót?
Nos, a Yanomamok tudták, hogy milyen fontosak ezek a filmek...
Alan Yatesnek és társainak.
Azt hitték, hogy az ezüstdobozokban...
rejlik a hatalmuk, ami meg kell ismételnem...
sok erőszakot és veszteséget szült.
Fantasztikus történet!
Köszönjük, Monroe professzor.
Nagyon szívesen.
Különleges interjúnk lezárásaként szeretném emlékeztetni önöket...
hogy szerda este 9-kor, itt a Pantheonon...
bemutatjuk a Zöld Pokol című filmünk első részét.
Egy különleges kaland drámai filmes vallomását...
amely a kőkorszakba repítette vissza szereplőit.
És ön a műsor ideális házigazdája.
Úgy van!
Monroe professzor...
mint szemtanú és tudósember egy személyben...
Igen...
de mielőtt bárhogy is döntenék ezügyben...
szeretném megnézni a teljes anyagot.
Még semmit nem láttunk belőle.
Monroe professzor...
biztosíthatom önt, hogy pontosan tudták, mit akarnak.
Lehetséges, de időközben mindnyájan meghaltak.
Pontosan ezért kell a közönség tudomására hozni az igazságot.
Hadd ítélkezzenek maguk az emberek!
Mi több, azok legyenek a bírák, akik a legközelebb álltak hozzájuk.
A szüleik, a feleségük.
Ez egy dokumentumfilm, amit nekünk készítettek úgy másfél évvel ezelőtt.
- Indíthatom? - Igen, legyen szíves.
"Utolsó út a pokolba"
Elég megdöbbentő képek, mi?
Csak, hogy legyen róla fogalma, hogyan dolgozott Alan és a csapata.
Minden, amit most látott, színjáték volt.
Ez azt jelenti, hogy...
Nem ellenséges előrenyomulás volt.
Alan fizetett a katonáknak, hogy rendezzenek egy kis színjátékot.
Bocsásson meg, kérem, később csatlakozom önökhöz.
Igen, és köszönöm.
Belevághatunk?
Igen, miért ne?
Ez Jack...
Faye...
Alan...
ez pedig Mark.
Évek óta együtt dolgoztak.
Szörnyű alakok voltak, de azt el kell ismernem...
hogy igazi profik.
A filmjeik néha gyomorszájon vágták az embert.
El tudom képzelni.
Fantasztikus volt a nézettségi arányuk...
híres komédiásoknál is nagyobb.
Tudták, hogyan játsszanak a közönséggel...
különösen Alan.
Nézze ezeket az indulás előtti kockákat!
Igen. Hé, jól van! Jól van srácok!
Menjünk már!
Igen, ez jól lesz! Oké!
Ez a felvétel azért sötét...
mert elállítódott a kamerán a blend.
Na, már jó a kép!
Eldobhatod. Ahová megyünk, ott nincs áram.
Nem.
Ez egy jól megszervezett, összkomfortos szafari.
Fegyverek...
kamera...
és gyógyszeres csomagok.
Más nem kell, mert több száz mérföldet kell megtennünk gyalog.
És még valami!
Ki tudja, mikor zuhanyozunk legközelebb?
Persze attól még Faye marad a történelem legszexisebb forgatókönyvírója.
Te komolyan felveszed ezt? Bunkó!
Jól van. Hagyd abba!
Nem látta valaki a bugyimat?
Az meg minek kell?
Hogy a fejemre húzzam, te hülye!
Azt hittem, azóta nem hordasz...
hogy Jack két éve lehúzta rólad.
- Igaz, Mark? - Igen. Helyes puncika!
Fejezd már be a filmezést! Idióta!
Bolondok ezek!
Igen, tehetséges komédiások.
Ahogy mondtam, igazi profik voltak.
Mint mondtam, professzor úr...
Igen.
Néhányszor megpróbáltam együtt dolgozni Alannel.
De képtelen voltam rá.
Tudja...
a végsőkig hajszolta az embereit...
mindent megkövetelt, a vért is beleértve.
És ha már paranoiáról beszélünk...
Isten irgalmazzon a lelkének...
de kegyetlen egy gazember volt!
Úgy érzem, kötelességünk nyilvánosságra hozni a történetet, Mr.Yates.
Nem is tudom...
Tudja, nagyon hálás vagyok, hogy eljött.
Maga az első, aki eljött és...
Alanről beszél azok után, ami történt.
Csak azt szeretném tudni, profeszor úr...
hogy mi történt a fiammal?
El tudná mondani?
Faye? Nem, nem ez volt az igazi neve.
Mindig színésznő akart lenni.
A valódi neve Tina volt.
Bocsásson meg egy percre!
Gyerekek! Szeretnék néhány szót váltani ezzel a bácsival...
aztán ígérem, játszani fogunk. Oké?
Gondolhatja, nagyon eltérő egyéniségek voltunk.
Tina roppant energikus volt, keményen dolgozott...
és rengeteg ambíció szorult belé.
Gyakran mondogattam neki...
gondolod, hogy valaha békében élsz magaddal?
Mindenesetre, Isten nyugosztalja lelkét.
Elizabeth!
Bocsásson meg, Mrs.Anders, csak egy percre.
Hogy érez Jack-el kapcsolatban?
Mi értelme ennek? Mit kellene elmondanom Jackről?
Két évig voltunk házasok, ebből csak 4 hónapot töltöttünk együtt.
Jaj, te, mit csináltál?
Holnap találkozunk.
Mindig kiküldetésben volt, Indiában, Ázsiában, Afrikában.
Igen, persze jó volt vele az ágyban... Enni is szeretett.
Nem volt egy észkombájn.
Könnyen befolyásolható volt.
Tudja, Alan volt az ő Istene. Érti, ugye?
Maguk azt hiszik, minden bőrt lenyúzhatnak a témáról?
Mr. Tomaso! Mr. Tomaso, kérem!
Mr. Tomaso, kérem!
Szeretnék néhány kérdést feltenni a fiáról.
Igen? Mit akar kérdezni?
A fia jelentős egyéniség volt a hírvilágban.
Tudna róla néhány szót mondani?
A fiamról? Rossz fiú, nem dolgozik, nem jár iskolába...
egész nap a ház körül heverészik!
Naplopó! Semmirekellő!
Most mennem kell, dolgom van.
Ne zavarjon!
- De Mr. Tomaso, kérem! - Már mindent elmondtam!
Csak még egy kérdést.
Rendben. Még egy kérdés.
A fiáról. Csak azt szeretném tudni...
hogy milyen ember volt?
A fiam? A fiam egy nagy gazember volt!
A fiam rossz volt. Végeztem! A fiam halott.
Nem többé akarok beszélni róla!
Most hagyjon békén, viszlát.
- Mr. Tomaso... - Hagyjon békén!
Mr. Tomaso, kérem!
Miért nem hívták elő az egészet?
A negatív különleges kezelést kívánt a magas páratartalom miatt.
Nem egy jó minőség...
de a mostoha körülményekhez képest elég jó.
Sajnos két tekercset fény ért, és el kellett dobnunk őket.
Tettem egy kis blankot az egymást követő részek közé.
Jól van, ide vágjuk a családtagokkal készített interjúkat...
és azt, amiben maga beszél.
Kezdhetjük.
Az első filmkockák némák.
Nem mindig használták a mikrofont...
habár rá volt szerelve a kamerára...
közvetlenül a lencse felé, mint egy célkereszt.
Látják?
Ne feledjék, ez még nagyon nyers vágás.
A tényleges vágás során sok anyagot kidobunk.
Ez az. Most kellene jönni valami hangnak.
Nem. Nem! Még nem.
Most!
Mondj valamit!
Hatodik napja gyalogolunk ebben a csodálatos pokolban.
Ma van szombat, 25-e.
Ha ebben a pillanatban New Yorkban lennék...
valószínűleg most indulnék vásárolni.
A kamerát!
Hozd a kamerát!
Hány százaléka néma az anyagnak?
Majdnem a fele.
Ezekben az esetekben mindenhol tettem alá egy kis zenét, hatáskeltésnek.
- Mi az? - Yakumok jártak erre.
Nem járunk messze a falujuktól.
Várj!
Fogd a kamerát!
Gyerünk már! Közelíts rá!
Felvétel!
Kussolj már!
Nézz ide!
Napok óta gyalogolunk a dzsungelben...
azzal a dermesztő érzéssel, hogy körbe-körbe járunk.
Éjszaka fákon alszunk...
nehogy megmarjanak a kígyók és a pókok.
Fillipo azt állítja, hogy közel járunk a folyóhoz...
ahol a Yakumok a falujukban élnek.
Alan, kérsz egy kis teát?
Istenem! Istenem!
Vágjátok le a lábam!
Vágjátok le!
Öld meg! Öld meg!
Nézd meg a sebet!
Vágd ki gyorsan!
Fogd le!
Fogd már le!
Jézusom!
Vágjátok le a lábam!
Gyere már, vágd le! Vágd le!
- Veszed az egészet? - Igen!
Kezdd már el!
Vágd le!
Gyerünk!
Filippo nagyszerű társ és kiváló vezető volt.
Hiányozni fog.
De leginkább az a biztonság fog hiányozni, amit mellette éreztünk.
Úgy döntöttünk, hogy tovább megyünk...
de már csak az iránytűre és az ösztöneinkre hagyatkozhatunk.
Alan, most téged veszlek.
Oké, most mondj valami egetrengetőt!
Azt hiszem, híres emberek leszünk.
Igen? Azt mondod? És milyen híresek?
- Nagyon híresek és nagyon gazdagok! - Igen?
Te mit fogsz csinálni a pénzeddel?
Veszek egy házat és puncit.
Azt hiszed, viccelek?
Igen, de csak így tudod megszerezni?
- Hol van Fay? - Nem tudom.
Állítsd már le a kamerát!
Te jó Isten! Mi tart ennyi ideig?
Meg kell várnom, amíg a többi állat is beáll a sorba.
Undorítóak vagytok!
Hé! Tűnj innen!
Tűnj el innen a kamerával!
Tűnj el innen!
Állítsd már le azt a szart!
Elkaplak!
Gyerünk, rabszolgák! Toljátok!
Nézzétek, ott egy kajmán!
Gyertek ki a vízből!
Nem! Nem! Engem felejts el!
Filmezz! Filmezz!
Gyerünk! Ne téveszd szem elől!
Ússz már!
Hé! Megmenekültünk. Az egy anakonda!
Egy anakonda mentett meg.
Gyertek már!
Vajon hol lehet a falujuk?
- Csak filmezz! Majd követjük őket. - És ha szétszóródnak, hogy megyünk utánuk?
Megvan! Add a puskát!
Ne, várj!
Tudom mit csinálok!
Nem érted? A dzsungelben nem tudunk lépést tartani velük.
Így elég lassúak lesznek ahhoz, hogy elvezessenek a falujukba.
Nos? Mit gondol, professzor úr?
Nem ez a legjobb lépés a Yakumo törzs megnyerése érdekében.
Kezdem megérteni, miért fogadtak minket olyan ellenségesen.
Maga szerint ez rossz? Ez még semmi!
Cifrább dolgokat is csináltak. Nézze csak!
Tudtak kegyetlenek lenni, amikor szükségét érezték.
Emlékezzenek a sok megrendezett kivégzésre!
Faye!
Itt vagyunk a világ peremén.
Ehhez hasonló dolgok gyakran történnek a dzsungelben.
Csak a legjobb marad életben.
A dzsungelben az erőszak mindennapos, az erősebb legyőzi a gyengét.
Jack! Fáklyát!
- Kész vagy? - Mehet!
A Yanonamok lemészárolják a Yakumokat!
Ez az!
Megrendezték! Az egészet megrendezték!
Mint Kambodzsában.
Nagyon jó. Ez az!
Vissza!
Ne engedjétek ki őket! Ne engedjétek ki!
Befelé!
Csodálatos ez a tűz!
Alan, ide!
Ez az!
Ó, a francba!
Te rohadt gazember!
Tűnj innen a francba! Ez nem lehet igaz!
Kiszáradtam.
El kell ismernem, kivételes felvétel volt.
Nem vártam ennyi izgalmat, ennyi hitelességet.
Nem is tudom.
Nem hinném, hogy jó szó a kivételes.
Azt mondja?
Mi abban a kivételes, hogy egy ilyen primitív törzset...
mint a Yakumo, megfélemlítenek? Rákényszerítenek valamire...
amit általában nem csinálnak.
Ugyan már, professzor úr!
Legyünk realisták!
Ki tud bármit is a Yakumokról?
A mai embernek szenzáció kell.
Minél jobban kínozza az érzékeiket, annál boldogabbak.
Igen. Ez tipikusan nyugati gondolkodás!
Civilizált, igaz?
Ezt gondolta Alan is, és ezért haltak meg.
A Yakumo indiánok primitívek.
És tisztelnünk kell őket ezért.
Gondolt már arra, hogy a Yakumok szemében mi vagyunk a vademeberek?
Ez még sohasem jutott az eszembe, de érdekes ötletnek találom.
Képzeljük el a dolgot fordítva!
A Yakumok a maga házát támadják meg, mindent bemocskolnak, amit szentnek tart.
Tudja, a malac, amit megöltek, az ennivalójuk volt.
Mi történne, ha valaki bemenne a házába, amikor éhes...
és kivenné az ennivalót a fridzsiderből, majd lehúzná a vécében?
Civilizált emberként viselkedne?
Szeretné azt, aki pénzt csinál a nyomorából?
Sikerült, ha lehet így mondani...
diplomáciai kapcsolatot kiépíteni a Yakumokkal. De mik vagyunk mi a számukra?
Ezek az emberek még sohasem láttak fehér embert.
Nem hallottak puskalövést.
Tudjuk, hogy egyelőre nagyon félnek a hatalmunktól.
De meddig?
És biztosak lehetünk-e abban, hogy nem gyűlölnek minket?
Mint az ember általában azt, amit nem ismer.
Amikor az öregek közeledni érzik a halált...
elvonulnak egy magányos helyre.
Miután meghal, ezt az öregasszonyt...
Ez az öregasszony valószínűleg egy alligátor ebédjeként végzi.
A dzsungelben semmi nem vész kárba.
A természet mindent újra feldolgoz.
Önök olyan ősi rítusnak lesznek szemtanúi, amit civilizált ember még nem látott.
A törsz egy primitív szociális csoport...
melyet a túlélés alapvető szükségletei tartanak össze.
Védelmük érdekében minden beteg egyedtől meg kell szabadulniuk.
Nos, tartsanak velünk!
Amit most látni fognak, nevezzük egyszerűen így: társadalmi műtét.
Tegnap sokáig beszélgettünk arról, hogy tovább menjünk-e, vagy visszaforduljunk.
Nem volt könnyű megegyezésre jutni.
Talán a többieknek van igazuk.
Ne kísértsük a szerencsénket.
Nagy szerencsénk volt eddig.
De tudják, mi győzte meg végül őket?
A lehetőség, hogy híresek lesznek.
Ha elérnek oda, ahol 3-4000 évvel ezelőtt megállt az idő.
Ahol a Yanomamok, a faemberek...
állandó harcban élnek ellenségeikkel, a Shamatarikkal.
Látják ezt a fickót?
Ez egy Yanomamo harcos volt, a Yakumok ölték meg.
Csak hogy adjunk egy ötletet.
A Yakumok számára, ők a vademberek.
Nem mint tudós mondom, hanem mint az utca embere.
Ez az úgynevezett dokumentumfilm visszataszító.
Hazug.
De mindenekfölött embertelen!
Igen, igen, hogyne.
Mindannyian tudjuk, milyen volt Alan.
Túlzásba vitte, mint mindig.
De amit láttak, csak a nyers vágás volt.
Talán nem fejeztem ki magam világosan.
Én visszautasítom, hogy bármiféle közöm van ehhez az anyaghoz!
Nézze, professzor úr...
ez a legszenzációsabb dokumentumfilm, ami évek óta felbukkant.
És azt akarja, hogy tegyük fiókba?
Felejtsük el? Mintha sohasem lett volna?
Ezt akarja?
Igen.
Pontosan erre gondoltam.
Láttam a film végét, nem úgy, mint maguk.
Nem látták az anyagot, még a vágónak sem volt hozzá gyomra.
Ha látták volna, nem gondolkoznának. Egyetértenének.
John!
Kezdhetjük.
Itt vagyunk ennek a zöld pokolnak a közepén...
ahol még nem járt civilizált ember.
A dzsungel itt más képet mutat.
Majdhogynem vendégszerető.
De ezidáig nem találtunk a faemberekre, a Yanomamokra utaló jelet.
Lassan kíváncsiak leszünk, hogy valóban lézetnek-e, vagy csak a mesékben.
Hé!
- Azt hiszem, találtunk egyet! - Fogd meg!
Nézzétek, mit találtunk!
Nézzék meg ezt a kis majmot!
Fura ízlésetek van fiúk. Ez büdös!
Egy jel van rajta. Mit gondoltok? Yanomano vagy Shamatari?
Honnan tudjam? Kérdezd meg tőle!
Mit akartok vele csinálni?
Nézd ezt a kis majmot!
A lány kinézetéről ítélve megtaláltuk a Yanomamokat, a faembereket.
De nagyon óvatosnak kell lennünk...
mert ezek az emberek a kegyetlenségükről híresek!
Kapd el!
Oké! Oké!
Megvagy, kis majom!
Te kezded.
Na, gyerünk! Ugorj már rá!
Rajta, haver!
Jack, mit akarsz belőle csinálni?
Pornófilmet?
Hülye állat!
Nem is rossz ötlet!
Mit szólnátok egy dzsungelhancúrhoz?
Hé, azt akarod, hogy vegyem fel az egészet?
Vegyem fel? Vagy mi?
Ez egy hülye kérdés volt.
Igyekezz!
Jack a következő.
Oké, Jack. Mehetsz.
Már csak három doboz filmünk van! Nem használhatjuk erre!
Miért akarjátok így elpazarolni?
Hagyd abba!
Hé, Alan, te nem kérsz belőle?
Csak egy dolog izgatja fel, a kamerája.
Mark, ne vedd fel!
Alan, hagyd abba!
Hülye picsa!
Az istenedet!
Kicseréli a tekercset.
Ez igen!
Menj közelebb! Közelebb!
Kezdjük egy közelivel, aztán fokozatosan....
Nézegessétek. Veszem!
Istenem!
Ez hihetetlen!
Ez borzasztó!
Nem tudom, hogy lehetnek emberek ennyire kegyetlenek.
Minden bizonnyal köze van valamilyen obszcén szexuális rítushoz...
vagy a mély tisztelethez, amit ezek a primitívek éreznek a szüzesség iránt.
- Veszed, Mark? - Igen.
Nézz fel, jobbra!
Jézusom! Körülvettek minket!
Vedd tovább! Ezért Oscar-díjat kapunk!
- Alan! - Jack!
Alan! Alan! Nem teheted!
Neki már úgyis mindegy!
Nem teheted! Még nem halt meg!
- Filmezz tovább, Mark! Fedezlek! - Megkapod, az utolsó jelenetig!
Most aztán bajban vagyunk, mivel...
megpróbáltuk a lehető legtöbbet felvenni.
Azt sem tudom, hogy hol vagyunk!
Tudom, hogy követnek minket.
Menekülés közben mindenünket elvesztettük! Csapdába estünk!
Megpróbálom ezzel elijeszteni őket. Remélem, sikerül.
- Faye, maradj mellettem! - Alan, ments meg!
Ne menj messzire! Maradj itt!
Alan!
Faye!
Állj meg, hadd vigyék, neki már mindegy!
- Magunkra kell gondolnunk! - Meg akarom menteni!
A filmre gondolj Alan, a filmre! A filmre!
John! Azt akarom, hogy égesse el, az egészet. Igen.
Nem tudom, vajon kik az igazi kannibálok.
John K. Kirov mozigépészre két hónap felfüggesztett börtönbüntetést...
és 10.000 dollár bírságot róttak ki filmanyag illegális eltulajdonításáért.
Tudomásunk van róla, hogy 250.000 dollárt kapott ugyanezen okból.